Død og kaos i LAs gater da man kommer seg etter San Andreas-skjelvet.
Det fryktet rekordskjelvet som målte 12,7 på Richter-skalaen-
-tok utallige liv og militæret fortsetter oppryddingen.
- Hei. - Hei.
- Takk. - Fikk du tak i datteren din?
Ja, hun har akkurat blitt utstasjonert i LA.
- Hun hjelper til med evakueringen. - En naturlig overlever og kjempe.
- Du må være veldig stolt. - Ja, jeg er det, men jeg...
...skulle ønske at hun hadde valgt en tryggere jobb.
- Hæren skal være glad som har henne. - Ja, det er de.
Men akkurat nå er LA i ruiner og hun er midt i faren.
Jeg har for meg at pappaen hennes... pleide å elske farer.
- Det var lenge siden. - Eplet faller ikke langt fra stammen.
Kanskje ikke. Men jeg trenger vel ikke like det?
Jeg er bare glad at LA endelig begynt å komme på føttene igjen.
Stedet har vært i ruiner.
Skal vi? Vi har en hel del data å analysere på kontoret.
- Werner? - Ja?
Det var noe jeg håpte på.
Kom, Christine!
- Er det bare et etterskjelv, Dr. Werner? - Nei, Berkeley er for langt nordover.
- Kan det være forskjelv? - San Andreas burde ikke være så aktiv.
La oss prøve å finne ut hva som hender.
Det virker som om det store skjelvet har gjort forkastningen lenger.
Den er nesten like lang som hele California nå.
Et skjelv til nær San José.
- Hva er det? - En advarsel.
De seismiske bølgene er de grunneste jeg har sett.
- Det kan påvirke hele delstaten. - Vi må finne episenter...
...og se om det er en korrelasjon mellom dybden og radiosignalet.
Jeg begynte å triangulere informasjonen. Alle skjelv er veldig grunne-
-og de slår opp og ned i forkastningen i en takt jeg aldri har sett før.
Grunne skjelv ved en forkastning kan bety enorm ødeleggelse.
Selv mindre skjelv kan få katastrofale konsekvenser.
Og i denne takten forverres forkastningen raskt.
Alt øst for forkastningen burde være sikkert, da bakken absorberer trykket.
Og vestover?
- Alt vestover faller ned i Stillehavet. - Ja, og det er bare et tidsspørsmål.
Drew. Kontakt myndighetene og be dem evakuere alle øst for forkastningen.
Jeg løser det.
Du vet vel hva vi må gjøre?
Nei, vi trenger henne ikke.
- Nei, jeg... Vi klarer dette selv. - Jeg vet at hun forlot deg...
...men hun er den eneste som virkelig forstår anordningen.
Og det er det som må til for å stoppe den før California ødelegges.
Og det var vel derfor dere bygde den?
Ring henne, Werner. Nå.
Jeg løser det praktiske med reisen hennes.
- Hallo? - Deborah, det er...
- Jan, hei. Er alt ok? - Ja, og du?
- Jeg er ok. Har du hørt fra Ingrid? - Nei, jeg sjekker telefonen hele tiden.
- Hun burde ha dratt derfra nå. - Ja, du hører fra meg når jeg vet noe.
Deborah, hør. Vi ser mange grunne skjelv langs San Andreas-forkastningen.
- Hvor grunne er de? - Blant de grunneste jeg har sett.
- Deb? - Hva trenger du fra meg?
Du blir nok sur, men... vi trenger din hjelp med den seismiske kanonen.
Kan vi triangulere skjelvene kan bølgene fra kanonen din kanskje stoppe det.
Jeg beklager, men det var du som lot forsvaret gjøre det om til et våpen.
Jeg kan ikke ta ansvar om noe går galt.
Gjør vi ikke noe, vil skjelvene bli større til det neste store slår til.
- Et megaskjelv. - Det stemmer.
Bare gi meg et minutt.
Deborah. Jeg visste hva de hadde tenkt å gjøre med innretningen din.
Men akkurat nå har vi en unik sjanse til å dempe dette jordskjelvet.
Med din hjelp kan vi gjenopprette kanonen din og bruke den på din måte.
Redde liv og forhindre en enorm katastrofe.
Vær så snill, Deb. California trenger deg. Ingrid trenger deg.
- Jeg trenger deg. - Rekker dere å få meg dit?
Ja, vi ordner et fly til Reno nå. Derfra tar du et privat helikopter.
Stiller du opp kan du være her om tre timer.
- Ok, jeg gjør det. - Ta fram posisjonen på mobilen...
...så sender jeg dem til de rette kanaler.
- Jeg visste myndighetene sporet meg. - Vær glad de ikke har søkehistorikken.
- Vi ses snart, og Deb? - Ja?
- Takk. - Jeg er glad for å kunne hjelpe til.
Jeg kontaktet Dr. Franklin. Hun kommer hit straks.
Skal jeg kontakte forsvarsdepartementet?
Ja, med en gang.
- Jeg fikser det. - Tror du de lar deg bygge om våpenet?
Det må de. Så mange liv på spill og bare det kan stoppe skjelvene.
Uten den havner vestre California i havet.
- Dessuten var det vårt design. - Håper at de lytter.
- Deborah Franklin? - Pilot Bill Roberts. Velkommen om bord.
Følg meg.
- Vi tar på oss beltene. - En militærhelikopter? Er du i tjeneste?
Pensjonert veteran.
Hva er dette? En nødbremse?
Nei, slapp av. Du er i gode hender.
- Jan? Du vil se dette. - Ta det opp.
Jan! Kommer det nå?
- Er vi for sene? - Nei, det er bare forskjelv.
Men de er overalt og blir stadig større.
I denne takten har vi under 12 timer før megaskjelvet.
Deborah.
- Kom inn, kontrolltårnet! - Seismisk aktivitet ved landingssonen.
- Vær forsiktig. - Oppfattet. Over og ut.
Vi styrter! Ta tak i noe!
Er alle uskadd? Er du uskadd? Drew?
- Hallo? - Dr. Franklins helikopter har styrtet.
Hva?
Finn episenter for alle skjelv. Da finner vi beste stedet å stoppe det.
- Hallo? - Pappa?
- Ingrid? - Ja, pappa, det er meg.
- Hvor er du? Er du evakuert? - Nei.
- Nei, jeg er fortsatt i LA. - Er du i sikkerhet?
- Ja. - Hvordan kan du ringe i tjeneste?
Oppdraget gikk galt, pappa. Jeg er den eneste igjen. Den siste livlinen her.
Jeg prøver å ringe ledelsen, de svarer ikke. De dro nok uten meg.
Pappa, jeg ville ringe deg en siste gang i tilfelle...
Nei, ikke si sånt. Kom deg så langt bort fra LA som mulig, ok?
Det er ikke trygt. Med en gang. Gjør du det nå, kan du treffe andre militære.
Ja, du har nok rett.
Hjelp! Hjelp!
- Er det noen hos deg, skatt? - Pappa, jeg må gå. Folk trenger hjelp.
Nei, Ingrid. Kom deg vekk med en gang.
Pappa, jeg kom hit for å redde folk og det er akkurat det jeg skal gjøre.
- Jeg må stikke. - Ok, bare...
Vær forsiktig, ok? Det vil bli mye verre før det blir bedre.
Jeg vil at du drar mot øst så fort du kan.
- Jeg ringer deg så fort jeg er sikker. - Toppen.
- Jeg elsker deg, pappa. - Og jeg deg, skatt.
Deb! Deb!
- Werner. - Deb! Takk og lov. Er du uskadd?
Jeg tror det. Jeg vet ikke hvor flygeren er. Han er trolig død.
- Hvor er du? - Vi krasjet nordøst for landingsplassen.
Nordøst?
Ok, jeg tror at jeg ser deg. Vent, jeg kommer.
- Ligg stille. - Glem det. Den er for tung.
Redd deg selv.
Ma'am. Jeg har flydd redningshelikopter i årevis-
-på eksakt samme rute flere ganger.
Jeg har tenkt å ligge her og nyte utsikten før de henter deg.
Før de henter oss. Du kan ikke la en humpete landing beseire deg.
Takk. Jeg ønsker at jeg kunne dele optimismen din akkurat nå.
- Få gjort det du kom for. - Ok.
- Herregud... - Deb! Er du ok?
- Jeg er litt rystet, men det er ok. - Her.
- Vi må stikke før det blir verre. - Nei, vi kan ikke bare forlate ham.
- Er dette vesken din? Vi må dra. - Jeg skal bare ta dataen.
- Nei, nei... Hva skjedde med benet ditt? - Sykkelulykke. Jeg forteller på veien.
- Kom an. - Ok.
- Herregud... Han bare... - Jeg er virkelig lei for det.
- Han bare... - Du kunne ikke ha gjort noe, ok?
- Han kjente til risikoene. - Ingen kunne ha forutsett det.
Vi lot ham dø.
Mange flere dør om du ikke kommer fram.
- Han døde bare... - Han hadde villet at du kom tilbake...
...og hindret det samme fra å ramme mange andre.
Da vil han ikke ha dødd forgjeves.
- Ok... - Ok?
- Tok du med deg dataen? - Ja.
Berkeley, California 7 timer til megaskjelv
- Er du ok? - Det har vært en helsikes morgen.
- Her. Vær så god. - Hva?
- Du blør. - Nesa?
- Borte? - Leppen.
- Ok? - Under leppen.
Der... Her. Se hva vi har holdt på med.
Wow. Ok, jeg ser hva du mener nå. Dette er en enorm økning av sprekken.
Har vi rett? Kan skjelvene senke alt vest for forkastningen i havet?
Er det så ille som jeg tror?
Ja, og saken er den at... Jeg vet ikke om kanonen holder for å stoppe det.
Jeg sa jo at det var ille.
Hold deg fast!
Se!
- Er du uskadd? - Ja, det er jeg.
Ok... Hvis det jeg ser på stemmer, noe jeg tror det gjør...
...så vil hele Californias kyst havne i havet om bare noen timer.
- Her er dataene. - Kollegaen min sa det samme.
Jeg håpte at han tok feil, men... det gjorde han ikke.
Skynd deg å rygge!
Fem timer til megaskjelv
Jøss...
Deb.
- Er du ok, Deb? - Ja, til å ha vært i to ulykker.
Jeg er ok. Er bilen ok?
Den ser ok ut.
Her kommer ingenting.
Takk og lov.
- Har du hørt fra henne ennå? - Ja, for en liten stund siden. Hun er ok.
Jeg kan ikke fatte at hun fremdeles er i LA.
Hun gjør det hæren ber henne gjøre. Og hun liker disiplinen.
Hun fikk ikke akkurat noen hjemme.
Godt poeng.
Hallo!
Hallo! Er det noen her?
Hallo!
Hører dere? Er det noen her? Hallo!
- Hallo! - Hallo, hører dere?
Ja, jeg tilhører hæren. Trenger du hjelp?
Ja, jeg er fanget i fjerde etasjen, men døren til kontoret er blokkert.
- Hva heter du? - Sadie.
Sadie. Jeg skal få deg ut, ok?
Tusen takk!
Vær rolig, frøken. Jeg skal finne en måte å få deg ut på.
- Jan, er alt i orden? - Ja... Ja.
Drew og Christine. Dette er Dr. Deborah Franklin, ekspert-seismolog.
- Og vulkanolog, men håper å slippe det. - Ja.
- Hei, Christine. Hyggelig å treffe deg. - I like måte.
Velkommen, Dr. Franklin. Vi har hørt mye om deg.
- Gode ting, håper jeg. - Ja, ma'am.
Har forskjelvene blitt sterkere? Vi kjente noen på veien hit.
- 5,5 og voksende, men lineært. - Bra.
- Drew, noe nytt? - Hæren vil vite hvor kanonen skal være.
- Vet du hvor skjelvenes episenter er? - Vi leter fremdeles eksakte koordinater.
Bølgene er så sterke og raske at det er vanskelig å finne et eksakt midtpunkt.
Kan vi få den til å triangulere fortere? Kanonen må lades med det samme.
Jo lenger vi venter, desto nærmere er California en katastrofe.
Med intensiteten og bølgenes fart, er vi heldige om vi finner et mønster.
Jeg kan hjelpe til med det.
- Se. - Vent, hva gjorde du?
Ved å bruke programvaren din og en algoritme for å spore lavaen-
-under jordskorpen kan vi bruke forstyrrelser i naturlig seig lava-
-snarere enn i de uforutsigelige og raske S-bølgene.
Imponerende.
- Hvor lang tid tar det å installere? - Ikke lang tid. Sett i pluggen.
- Hvordan kunne du la henne gå? - I California akkurat nå.
- Vent, hva skjedde med kartet? - Fanken også.
- Hallo! Sadie? - Hallo.
- Jeg vet ikke hva som skjedde. - Hvert minutt som går blir det verre.
- Alt vest for forkastningen er i fare! - Å skrike til henne gjør det ikke bedre.
- Unnskyld, Deborah. - Ok, jeg har det. Start på nytt.
- Takk og lov. - Hvor lang tid tar det?
Bare et par minutter.
Herregud! Går dataen i stykker, finner vi aldri episenter.
Drew! Drew!
Herregud...
Herregud!
Drew? Drew!
- Jeg tror at han er uskadd. - Er du uskadd?
Vi reiser ham opp.
Det er ok.
- Er du ok? Nei, det er du ikke. - Christine? Ta ham til pauserommet.
- Ta det rolig en stund, vi trenger deg. - Pass deg.
Ok...
Toppen, vi mistet en monitor. Vi må finne episenter-
-og varsle forsvaret med en gang. Er du sikker på at kanonen funker?
Kan den hindre skjelvene før de blir til et megaskjelv?
Jeg bygde den, den funker.
Tenker du være snill mot forsvaret når de kommer?
Så lenge de ikke er i veien, skal jeg være sivilisert.
- Det sier ikke mye. - De tok en livredningsanordning...
- ...og forvandlet den til et våpen. - De har ikke brukt den ennå.
- Ikke ennå. - Deb, jeg vet hva du føler...
Gjør du? Å skape noe som kan redde liv og få det forvandlet til et våpen?
- Vet du hvordan jeg føler? - Det var et valg jeg tok.
De ga oss mer penger for å få maskinen til å virke.
Du var dum nok til å tro at de hadde gode intensjoner.
Ja, og det er et valg jeg har måttet leve med hver eneste dag.
Jeg klandrer deg ikke for å ha forlatt meg.
Si det til Ingrid.
Du tok ditt valg og jeg mitt. Det vil hun forstå.
- Hvis vi overlever. - Deb.
Forsvaret er med oss. De vil redde liv akkurat som vi. Ok?
Ok.
Forsvaret er på vei. Største delen av California evakueres akkurat nå.
- Du er tilbake på føttene. - Du er så heldig som klarte deg.
- Du hadde kunnet bli alvorlig skadet. - Det tar mer enn det for å stoppe meg.
California er hjemmet mitt. Vi må redde det.
Ta det rolig, Drew. Det du gjorde var dumt, selv om det var heroisk.
Det var enten jeg eller California.
Ok, vi finner episenteret og redder California.
- Lever du fremdeles? - Ja.
Ok... Jeg hørte et krasj og trodde at du var død.
Nei...
Jeg kom for å hente deg.
Og det er akkurat det jeg skal gjøre.
Beskriv det du ser og fortell hva som er omkring deg.
Jeg er nær en gang. Døren er blokkert, så jeg kommer ingen steder.
Ok. La meg se hvordan det ser ut fra min side.
Vi har regnet ut episenter.
36,82 grader nord og 121,4 grader vest.
Rett utenfor Hollister.
Toppen. Vi har trolig regnet ut hvor mange timer det er igjen.
- Så hvor lang tid er det igjen? - Omtrent seks timer. Det er kort tid.
Vi må fortsette. Ring forsvaret og be dem sende kanonen til Hollister.
- Tror du den virker? - Ja. Oppfinnelsen tar seismiske bølger...
...skapt av et jordskjelv og matcher intensiteten med en motbølge.
- Newtons tredje lov? - Akkurat.
- Hvordan regner den ut motbølgen? - Godt spørsmål.
Grunnen til at vi vil til episenter, er for å analysere visse faktorer.
Dybde, intensitet, bakketype. Så sender vi en bølge for å nøytralisere skjelvet.
- Utrolig. - Ja, det er ganske fantastisk.
Ok, hør etter. Vi har under 6 timer på oss. Vi setter i gang.
Vi har fått vår utplasseringsordre, Ji. Noen kan visst redde folk med våpenet.
Spøker du med meg, oberst? Det eneste den kan gjøre er å ødelegge.
Hvordan skal noen kunne bruke den seismiske kanonen til noe godt?
Jeg kjenner akademikerne som skapte den og jeg kan bekrefte-
-at deres hensikt var å redde liv og forebygge jordskjelv, men nei.
Vi så dens potensiale. Et uutnyttet våpen med en enorm kraft.
Godt vi aldri avfyrte det. Det hadde kunnet utløse tredje verdenskrig.
- Så hvor skal vi, sir? - Hollister, California.
38,6 grader nord og 21,4 grader vest.
- Da setter vi i gang, sersjant. - Ja, sir.
- Klar? - De møter oss i Hollister.
- Bra, og vi? Fikser de et helikopter? - Jeg prøvde, men alle er opptatt.
Vi får aldri tak i noen i tide. Håper at du har bensin i bilen.
Ja da. Vi skal kjøre i 90 minutter. La oss redde noen liv.
Er ikke det der den mest jordskjelv- sikrede bygningen i California?
Søk dekning, alle sammen!
Dette er et 6,5! Skjelvene blir stadig større.
Er alle uskadd?
Alt bra? Drew, er du ok? Deborah?
Deborah?
- Vi har bare fire timer på oss. - Hva mener du?
At vi bare har fire timer på oss, ikke de seks jeg regnet ut tidligere.
- Hvorfor har det forandret seg? - S-bølgene blir grunnere.
De skaper nye linjer mot forkastningen med hvert skjelv.
- Det må være ved overflaten da. - Dette er noe helt nytt.
Jeg vil redde California, men vet ikke hvor mye mer jeg orker.
Vi må prøve. Det er millioner av liv. Vi har ikke noe annet valg.
Drew, fortell for forsvaret om den nye tidslinen. Ok, da drar vi.
- Sadie! Sadie? Er du her? - Ja, jeg er her.
Ok. Du har rett, døren er helt blokkert.
Jeg kommer ikke gjennom den alene. Jeg trenger noe.
- Sjekk skapene. - Hva?
Vi har pusset opp. Kanskje det fins verktøy igjen i skapene.
Ja, jeg så det på veien opp. Jeg er straks tilbake.
- Herregud, er du ok? - Ja, det er ok.
Slapp av.
- Er du ok? - Bortsett fra at staten havner i havet.
- Unnskyld, jeg er bekymre for Ingrid. - Jeg også. Kan du...
De forbereder en aldri for den uroen man føler som forelder.
Jeg vet det. Hun prater iallfall med deg. Hun svarer ikke når jeg ringer.
Det er tid til å forandre det. Det burde bli annerledes etter dette.
Hun avgjør om hun vil treffes igjen. Om vi engang overlever dette.
Det virker som om det er en del aktivitet i California.
- Forskjelv eller etterskjelv? - Forskjelv, definitivt forskjelv.
Men ikke så sterke ennå. Det er 5,0, siden de er dypere enn våre 6,5-
-men jeg tror at det blir verre jo nærmere vi kommer.
- Andre forandringer? - Nei, tidslinjen er den samme...
...om fire timer akkurat nå.
- Bank i bordet. - Håper at det forblir sånn.
- Drew, holder du kontakt med hæren? - Ja, de lander et kvarter før oss.
Bra.
Ok. Vi laster den av. Forskerne kommer når som helst.
Hollister, California 4 timer til megaskjelv
- Hva i helvete var det? Kjente du? - Definitivt, sir.
- For en tung jævel. - Ja, det er en seismisk kanon, sir.
- Deb. - Ja?
- Her er det. - Nå begynner det.
Men se der. Oberst Lockner. En glede å se deg igjen, sir.
- Gleden er helt på min side, doktor. - Jeg er Dr. Deborah Franklin.
Du har en endret versjon av oppfinnelsen min-
-under den der presenningen.
- Hyggelig å treffe deg, Dr. Franklin. - Ja.
Vi parkerte et stykke unna episenter, vi vil ikke miste helikoptret.
Vi er rett utenfor det verste området. - Skal vi kjøre fram bilen?
- Ja da. - Hjelper dere oss å laste den på?
Kan knapt vente på å få se den i aksjon.
Ikke jeg heller.
- Hold dere fast! - Er alle OK?
Ja, det er ingen fare. Alle er ok.
Hold dere fast!
- Vi er ok. - Bli der og vær rolige.
- Det er ok. - Ok, hold dere ordentlig fast.
- Sett i revers. Ta det rolig. - Oppfattet.
Forsiktig, forsiktig...
- Vi får ikke grep. - Ta ham inn bak, fort!
- Nei, ingen dører. - Ut vinduet.
- Fort! - Kom, Christine. Jeg har deg.
- Gjennom vinduet. - Jeg har deg.
Her, Christine. Kom hit. Jeg har deg.
Drew!
- Vi trenger mer vekt her bak. - Hør på meg, gutt.
Vi har 80 kilo ekstra her framme.
Jeg tar meg bak.-Jeg kryper bakover! Bli hvor dere er!
- Ja, sir. - Nei, ikke døren!
- Tilbake! - Nei, gjennom vinduet.
- Kjør! - Hold dere fast, alle sammen!
- Du hørte henne, sersjant. - Ja, sir!
Hold dere fast!
- Drew! - Drew!
- Vi må redde ham, vær så snill. - Ji. Gå ned og se til ham.
Vi etterlater ingen.
Vær forsiktig.
- Er du ok, soldat? - Jeg føler meg...
- ...like dårlig som jeg ser ut. - Ok, kom an.
- Nei, absolutt ikke. - Vi etterlater deg ikke.
Det er ok. Jeg vil ikke sinke dere.
- Jeg vil ikke ta ansvar for flere døde. - Du er en ekte helt.
Det du gjorde der oppe... Jeg trodde ikke at du hadde det i deg.
California er hjemmet mitt. Jeg gjør hva som helst for å beskytte det.
Gå nå.
- Jan... - Christine.
Bli hos oss, ok? Hva hadde Drew sagt?
Vi må redde California.
Gutten døde som en helt. Vi er alle heldige om vi får gjøre det.
Ok, vi drar herfra.
- Er det rett koordinater? - Ja, oberst. Her er det.
- Da laster vi av kanonen. - Sir.
Jøss... Det er ikke bra.
Den er din nå, Deb. Kan du gjenopprette den igjen?
Ja, bare gi meg fem minutter. Jeg fikser det.
Hva har idiotene gjort med babyen min? Ok, si ti minutter i stedet.
Morsomt, oberst.
- Er du ok? - Ja. Takk for at du reddet meg.
Selvsagt, men vi må herfra nå.
Før dette stedet begraver oss begge.
- Vi må vekk herfra, ok? - Ja.
- Jeg har alt. - Vi drar.
- Nå burde det virke. - Jeg håper det.
- Går det bra her, sir? - Spør doktoren. Hun bestemmer nå.
- Ja, det virker. - Ja, ma'am. Jeg henter en detonator.
Skjelvene kommer tettere. Når har vi full kapasitet?
Ok, vi har fem minutter å varme opp og da må jeg vite når S-bølgene kommer.
- Hvordan ser det ut? - Vi burde være klare straks.
Ok, trekk dere tilbake!
- Nei, nei, nei... - Hva?
- Hva skjedde? - Jeg vet ikke. Bare gi meg et øyeblikk.
Vi har ikke så mange igjen.
- Når kommer den? - Deb, vi har under 60 sekunder igjen.
Jeg fikser det, bare stol på meg.
Si fra så fort den treffer.
- Trenger du hjelp? - Jeg fikser det.
- Jeg tror deg, men vi trenger det nå. - Ok, hold disse to knappene.
Tretti sekunder.
- Er vi klare? - Fortsett å holde inn knappene.
Femten sekunder.
- Deb? - Klart! Unna!
Nå kommer det!
Vi stoppet akkurat et megaskjelv. Hvorfor jubler dere ikke?
- Hva skjedde? - Å, nei...
- Hva står det? - Jeg tror ikke at vi stoppet det.
- Jeg tror kanonen ble skadet i skjelvet. - Den er bare 8 prosent ladet.
- Faen også! - Men vi må ha gjort noe.
- Megaskjelvet kom ikke. - Nei, vi stoppet det her.
Men flyttet det et annet sted. Vet du hvor?
Trolig et sted med mye aktivitet der motstanden er liten.
- Om jeg måtte gjette ville jeg sagt... - Los Angeles.
- Toppen. - Unnskyld?
Det er alt ødelagt og evakuert. Hva gjør et skjelv til i en tom by?
Det er ikke helt tomt. Min... Datteren vår er der og hjelper folk akkurat nå.
Da burde du ringe henne. Be henne og alle andre om å evakuere nå.
Det er mye verre enn det, oberst. Hele... San Andreas-forkastningen...
...er gloheit nettopp nå. Megaskjelvet vil starte i LA og rive opp kysten.
- Det deler delstaten i to. - Det må finnes noe å gjøre.
- Kan vi ikke reparere kanonen? - Nei, det er ikke verd risken.
Hvis noe går galt igjen, blir det enda verre. Det er ikke bra.
Da må vi fokusere på LA. Det vi skal gjøre burde gjøres der.
- Har tiden endret seg? - Det er fortsatt fire timer.
- Nok til å ta oss inn og ut. - Vi tar et helikopter. Ji!
Ta bilen og hent helikoptret. Jeg sørger for at alle evakueres mot øst.
Unnskyld meg.
4 timer til megaskjelv
- Er det telefonen din? - Nei, den har vært død.
Men det er ikke min telefon.
- Pappa? - Takk, gode Gud.
- Si at du ikke fortsatt er i LA. - Jo, jeg sitter fast i en bygning...
...og prøver å finne en vei ut. Jeg redder fremdeles liv.
- Du må dra derfra på en gang. - Hvorfor? Hva skjer?
Hør på meg, skatt. LA vil rammes av et megaskjelv så katastrofalt-
-at det skyver alt utenfor San Andreas ut i havet.
- Hvor lenge til megaskjelvet? - Ikke lenge.
- Derfor skal du ut med en gang. - Pappa...
Nei, hør på meg. Du drar derfra med en gang.
- Skulle noe skje deg, vil jeg... - Ok, jeg lover.
Så fort jeg tar meg herfra, drar jeg så langt mot øst jeg kan.
- Flink jente. Jeg elsker deg. - Og jeg deg.
- Jeg elsker deg også, skatt. - Mamma, er det deg?
- Hei. - Hei.
- Godt å høre stemmen din. - Hør på meg, Ingrid.
Faren din og jeg prøver å gjøre alt for å hindre skjelvet...
...men du må ut av LA nå.
Jobber dere sammen må det være alvorlig.
- Kom deg ut derfra, baby. - Jeg elsker dere.
- I like måte, skatt. - Jeg elsker deg, Ingrid.
- Alt ok? - Ja, vi må vekk herfra. Nå.
Fins det noen annen vei ut herfra? En garasje, nødutgang eller noe?
Ja, denne veien.
Dette skal vi gjøre. Vi går om bord i helikoptret og flyr ned til LA...
- ...og kommer på en plan på veien. - Vi drar ingen steder uten en plan.
- Vent litt. - Hva er det?
Det ser ut som magmaprosessen har økt siden vi prøvde kanonen.
Deborah, forkastningen. Er den fremdeles overfladisk?
- Ja, dybden er den samme. - Jeg tror ikke at det virker.
Alt er verdt et forsøk nå, Jan.
Hva om vi skapte en vulkan av tjære- gropene?
Forkastningen går langs La Brea.
Det beste stedet å komme til magmaen i bakken. Hvis vi skapte en vulkan...
Så vil lavaen renne ned i den grunne sprekken og forsegle den.
Akkurat.
- Jeg elsker det. - Jeg er med.
- Ok, men da må lavaen være tynn. - Hvorfor det?
Tynn magma består av mer gasser som slippes ut og da får vi ingen eksplosjon.
- Noe vi ikke vil ha. - Nei, det vil vi ikke.
Ok, det ser ut som at dette stedet... Ja... lavaen er tynn.
- Endelig litt hell. - Jeg vil ikke være negativ...
...men hvordan skal dere skape en vulkan fra ingen steder?
- Det er det store spørsmålet. - Kanonen hadde vært sterk nok...
...til å føre lavaen opp til overflaten, men den er ødelagt.
- Hvor lang tid tar det å fikse den? - Lenger enn California har på seg.
Det er ikke et alternativ.
- Er ikke dere ingeniørtropper? - Jo, det er vi.
Kan man bruke en sprengladning for å få opp lavaen?
Tror du på alvor at vi får tilgang til så mye sprengstoff?
- Det fins regelverk. Hierarkier. - Håper de har litt overbærenhet...
...med tanke på den katastrofale situasjonen.
- Ton deg ned, sivilist. - Vi er på samme side, karer.
Stille, kvinne! Du har villet få bort meg bort siden vi fikk anordningen din.
- Unnskyld? - Ja. Tror du ikke jeg har sett brevene?
E-posten din og alle intervjuene? Jeg kan nok ikke hjelpe deg mye mer...
- ...så la meg være i fred! - Vent litt.
For min skyld? Hvem tror du at jeg gjør dette for, Lockner?
- Det er oberst for deg. - Ok, jeg er fremdeles oppbrakt...
- ...da de stjal anordningen min. - Departementet finansierte den.
Og så stjal de den og gjorde om den mot min vilje-
-og mot alle forskeres mening. Du gjorde jordskjelv til et våpen.
- Vi prøvde å snu utviklingen. - Du prøvde å drepe tusener...
...og deres blod hadde vært på mine hender og var ikke min hensikt.
Men nå kan vi legge fortiden bak oss om du gir oss sprengstoffene-
-for å løse dette. Lockner, vi kan redde millioner.
Og...
Og du kan godtgjøre for alt du har gjort mot meg, og det har vært mye.
Du kostet meg jobben min...
Ekteskapet mitt.
Alt det spiller ingen rolle om du skaffer sprengstoffet vi trenger.
- Klarer du det? - Kan du skaffe det, oberst?
Vel, vi trenger en BLU 117-bombe og den veier 900 kilo.
- Hvordan får vi tak i en sånn? - Jeg tar en telefon.
Ok, så vi setter bomben på passende dybde og detonerer den på avstand.
- Jeg tror det kan virke. - Kan noen regne det ut, så er det deg.
Ja. Så eksplosjonen kan bare ta seg 50 meter ned, men selv tynn magma-
-har høy viskositet som resulterer i sjokkbølger.
Det ville holde med den dybden for å få magmaen inn i forkastningen.
Det høres bra ut, syns jeg.
- Ok, jeg tar telefonen. - Takk, oberst.
- Helikoptret er klart for kanonen, sir. - Blås i den, den er for tung.
- Men sir... - Hør på meg.
Når dette er over henter vi den. Nå er den bare en tung papirvekt.
Hopp inn.
Jeg har alltid villet si det, det er moro.
- Kom an! - Vi drar, Deb.
Ja, men jeg trenger et minutt.
- Slapp av, ma'am. Du er trygg med meg. - Det har jeg hørt før.
- Unnskyld, det er en vane. - Jeg tror at du er mer nervøs enn jeg.
Det finner vi straks ut.
- Ji. Dette er noe du kan gjøre rett. - Oppfattet, sir. Ingen problemer.
Vi trenger en liten løftekran på fast grunn og et vanlig detonasjonsbatteri-
-som vi fester til bomben og får den til å reagere på dybdemåleren.
Burde ikke være noe problem.
166 Tiltrotor Squadron Sea Elk, kaptein Fisk verifiserer.
Oberst Rex Lockner, verifiserer. TTRS17D64Z.
Verifisering bekreftet. Linjen er sikker. Hva kan jeg gjøre for deg, oberst?
Jeg trenger en BLU117-bombe, retningsform...
...i nedre radius og en middels løftekran.
- Vi ligger godt an tidsmessig. - Ja.
Tenk om vi måtte kjøre hele veien dit. Da hadde vi aldri klart det.
Jeg er den siste som burde like forsvaret nå, men de er fantastiske.
Hva? Jeg sa jo det. De er ikke så dumme.
- Klarte du å ringe datteren din? - Ja, vi...
Vi pratet med Ingrid og jeg ba henne komme seg vekk så fort som mulig.
- Håper at hun hører på oss. - Virkelig.
Jeg har sjekket Dr. Franklins tall nøye...
...og vi har fire timer som mest.
- Det er helt for langt å hoppe. - Og vi kan ikke gå tilbake samme vei?
Nei, alt raste sammen på veien opp.
- Jeg skal ikke engang være her. - Sadie, rolig.
Du må være her med meg og jeg trenger din hjelp akkurat som du trenger min.
Vi skal komme oss ut av dette. Ok? Stoler du på meg?
Bli her, så kommer jeg tilbake. Jeg har en idé. Ok?
- Vi er for høyt opp for en stige. - Vi bruker den ikke til det.
Vi skal ta oss over.
Hjelper du meg?
Ålreit. Én, to, tre.
Etter deg.
- Alt klart? - Ja, vi er klare.
Godt jobbet, oberst. Kan vi skynde oss? Jeg vil slippe å ha dårlig tid.
Jeg vil ikke presse helikoptret for mye. Vi rakk ikke sjekke det helt-
-og det kan være at det ble skadet av skjelvet.
Vi kommer dit fortere enn alle kjøretøy på bakken, det lover jeg.
- Har du familie i California, sersjant? - Nei, sir.
- Nær venner eller folk du bryr deg om? - Jeg tror ikke det, sir.
Men om du hadde det, ville du vel gjøre alt i din makt for å forhindre det?
- Selvsagt. - Jeg har en datter i LA.
Og jeg kan ikke leve uten henne, spesielt om jeg hadde kunnet redde henne.
Ålreit. Jeg fikser det.
Takk, sersjant.
Jeg sa jo at vi ikke burde påskynde det!
Hold i noe! Dette blir morsomt.
- Hold i dere godt fast. - Hold deg fast, Christine!
Hold deg fast!
Deb, er du ok?
- Deb, er du ok. - Ja, er du?
Christine?
Hvor er Lockner?
- Lockner! - John!
Takk og lov.
Tror du at det var første gangen jeg styrtet i et helikopter? Nei.
- Jeg sa at vi ikke skulle presse det! - Jeg er lei for det.
- Jeg trodde at du kunne jobben din. - Jeg har flydd den i flere år.
- Og jeg sa at vi ikke skulle øke farten. - Jeg prøver bare å redde datteren min...
- ...og komme til LA fortere, ok? - Alt gikk bra til du forstyrret meg.
Nå er vi heldige om vi kommer til LA og bruker mer tid på å redde datteren din.
- Hva sa du, ditt jævla... - Nei, vi kan ikke begynne å krangle nå!
Rolig, soldat. Det er en ordre.
Han prøver bare å redde familien sin. Jeg vet akkurat hva han føler.
- Men, sir... - Ingen men. Greit, vi krasjet.
Tror du det hindret meg fra å avslutte alle mine oppdrag gjennom årene?
Jeg vet at det ser mørkt ut, men det gjør det oftest før det snur.
Men vi kan ikke skape konflikter. Ikke når vi har liv å redde, forstått?
Fra og med nå tar du seismologien og lar meg passe mitt ekspertområde.
Avtale?
- Avtale. - Ok, vi finner en bil.
Vi må stoppe et megaskjelv.
Jeg tror det er den veien.
Jeg tror ikke vi finner noen bil. Alle er evakuert.
- Vi er de eneste som kan redde staten. - Kanskje...
- Ut med det. - Vi burde kanskje tenke på oss selv.
Hva om tiden løper ut?
- Jeg tror det ikke. - Men hva om vi ikke finner en bil...
...og fortsetter å rammes av skjelv som sinker oss.
Får den tanken ut av hodet. Vi skal finne en bil og kjøre til LA...
...og vi skal redde Ingrid.
Hva om vi ikke klarer det? Se på oss. Dette er det vi har igjen.
Vår perfekte plan gikk i vasken. Jeg vil ikke miste flere.
- Christine. - Det er bare... Drew...
- Jeg vet at det vært en tøff dag. - Århundrets underdrivelse.
Kanskje, men Drew... Jeg kjente ham ikke så godt, men hadde han vært her...
...så hadde han fortsatt å kjempe for han elsket EWDC og California.
Han hadde ikke latt noe stoppe ham fra å redde California.
Han ofret livet sitt så vi kunne fortsette.
Jeg vet at det er skremmende. Vi er alle redde. Jeg har aldri vært reddere...
...men vi må ikke la frykten stoppe oss. Vi har et ansvar.
Ikke bare for millioner av innbyggere i California, men også oss selv.
- For Drew. - For Drew.
Folkens! Jeg fant noe dere vil like.
- Hva? - Kom, så viser jeg dere!
- Ok, din tur. - Jeg klarer det ikke!
- Jeg har deg. - Ok... Bare fortsett.
- Sadie, hold deg fast. - Jeg klarer det ikke.
- Sadie, ikke slipp. - Jeg kan ikke.
Hva du enn gjør, så ikke slipp. Du klarer det.
Du er nesten der.
Fortsett å se på meg. Hold deg fast.
Du klarer det, Sadie.
- Se, jeg sa at du ville klare det. - La oss komme oss vekk.
- Ingen nøkler. - Kanskje jeg kan hjelpe til.
Vær så god.
- Håper at det virker. - Ja, virkelig.
- Nåvel. - Hvem har vi her?
Hva? Jeg vokste opp i sørlige Chicago.
Det ser ut som en krigssone der ute.
Deb, hvor mye tid har vi igjen?
57 minutter.
- Vi må skynde oss! - Når kommer helikoptret?
De burde være her om 5-10 minutter.
Er det fremdeles forskjelv eller er det for sent?
- Vi sjekker tjæregropene. - Deb, noen forandringer?
Nei, men skjelvene blir stadig større. Håper helikoptret er ok.
La Brea Tar Pits 55 minutter til megaskjelv
- Det er alt. Hvor dype er gropene? - Omtrent 7 meter.
Men sprekken går mye dypere.
Sir, hvor mye tid trenger vi?
Vi trenger minst en og en halv kilometers margin. Ikke på grunn av eksplosjonen...
...men fordi alle bygninger raser.
Framover! Framover!
Stans! Stans!
Stans!
- Hjelp meg, sersjant. - Tilbake! Helikopter lander!
- Du tror vel ikke at Ingrid... - Hun har tatt seg langt bort.
Jeg håper iallfall det.
Vi må flytte sprengstoffet. Alt vi trengte fantes på vraket.
Under alle mine studier, forskning og oppdagelser...
...har jeg alltid kommet til en slutning.
- Hva, Werner? - Vi kjører på... sammen.
- Hva trenger vi for å klare det? - Dypt i gropen. Kom til kanten her.
- Kom an! - Dytt!
- Så hvor er vi nøyaktig? - Iblant legger vi reparasjonen på andre.
- Mindre biler og fly, ikke noe stort. - Jeg vet ikke hva du snakker om.
- Skal du fly et sånt? - Ja. På et vis.
- Hva mener du med "på et vis"? - Jeg var to tester fra sertifikatet.
Enten dette eller så prøver vi å ta oss ut på bakken.
Kom an.
Ålreit... Ta på deg disse.
Alt ser bra ut.
- Ok, klar? - Ja.
Ok, noe må ha løsnet i skjelvet. Jeg sjekker det.
Dytt!
Styrken har økt. Vi har bare 20 minutter igjen.
Dytt! Helt til kanten.
Ok, helt til kanten. Kom an!
Ok, stopp.
Ok, vi har 20 minutter på oss.
- Er vi klare? - Nesten.
Ok. Klar, sir.
- Vi er akkurat i tide. - Takk og lov.
- Det er bare noen millioner liv på spill. - Ikke noe press.
- Dette er galt, men overlever vi...
...kan vel du, jeg og Ingrid gå ut og spise eller noe?
- Jeg tror at hun ville likt det. - Folkens?
Er det det jeg...
Lockner. Hva skjer om bomben havner i lavaen?
En rask og smertefri død, kan jeg garantere deg.
Ok, vi må opp nå.
Vet du hva problemet er?
Fikset.
Ålreit. Har du flydd helikopter før?
Nei, men jeg liker berg-og dalbaner.
Dette er ikke som det.
- Jeg sa jo det. Er du ok? - Ja, små seire.
Ok, Sadie. Du er min navigasjon. Ser du retningen på kompasset?
- Sør. - Sør, ok.
Da må øst være...
- Unnskyld. - Ja...
- Vi er iallfall ikke på bakken. - Nei...
Hva?
- Hopp opp. - Nei, for om jeg faller...
Det er ok, jeg har deg. Jeg dytter deg opp.
Det er ok, jeg har deg. Hold deg i sprekken. Strekk ut beinet.
Ok... Christine, din tur. Her.
Sett deg her. Kjør. Strekk ut beinet!
- Ok, Locker, din tur. - Vi drar herfra.
Klar? To, tre, kjør!
- Gå opp. - Hva holder du på med?
- Bare en av oss kan dyttes opp. - Datteren min kan være i LA fortsatt.
- Jeg burde være den som redder henne. - Datteren din trenger deg. Jeg blir.
- Hør her... - Jeg vil ikke diskutere det.
Jeg dytter deg opp, -
-kaster opp detonatoren, så kan du dra meg opp, ok?
Ok...
Ok. Klar?
- Én, to, tre... - Kom an.
Ok, Ji. Kast opp detonatoren.
Hva skal vi gjøre nå?
Vi venter og ser om bomben faller i lavaen og løser det.
- Vi kan ikke sjanse. - Hva i all verden holder du på med, Jan?
Det jeg må. Den må eksplodere i rett øyeblikk, ellers er det nytteløst.
- Ingrid, da? - Du får treffe henne alene.
Uflaks.
Jeg har oppdratt henne alene de siste årene. Nå får du en andre sjanse.
Nå forstår jeg hvorfor datteren vår... vervet seg.
Ja.
Han har det fra deg.
Christine.
Jeg vil at du tar over min stilling på laben. Jeg tror på deg.
Jeg vet at du er klar.
Oberst Lockner.
For en jævla dag. Det er takket være dere vi er her akkurat nå.
Jeg setter pris på det, sir. Du er en helsikes marinesoldat.
- Takk for oppofrelsen din. - Takk.
- Ok, hvor mye tid har vi på oss? - 60 sekunder.
- Da er det best at dere løper. - Dr. Werner?
Sir?
- Du er en god man. - Takk, oberst.
- Vent! - Deb.
Jeg elsker deg.
- Ingrid! - Pappa! Skynd deg opp!
Ingrid!
Kom her.
- Skatt, hvordan visste du at det var vi? - Vi dro øst akkurat som du sa.
Da vi fløy over her så jeg masse helikoptre og ville sjekke det.
- Kunne ikke hatt mer flaks. - Det mener du ikke.
Se.
Det ser faktisk ut til å virke.
Tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com